«Og jeg så de døde, små og store, stå framfor Gud, og bøker ble åpnet. Og en annen bok ble åpnet, som er Livets bok. Og de døde ble dømt etter det som var skrevet i bøkene, etter sine gjerninger» (Åp 20,12). JK 344.1
Nå kommer Kristus til syne for sine fiender. Høyt over byen, på en grunnvoll av skinnende gull, hever det seg en stor trone. På denne tronen sitter Guds Sønn, og rundt Ham står Hans undersåtter. Ord kan ikke beskrive Kristi makt og majestet, og ingen penn kan skildre den. Den evige Faderens herlighet innhyller Hans Sønn. Hans stråleglans fyller Guds by, flommer ut gjennom portene og opplyser jorden. JK 344.2
Nærmest tronen står de som engang var nidkjære i Satans tjeneste, men som brennemerket ble reddet ut av ilden, og som siden har fulgt sin Frelser i dyp og inderlig kjærlighet. Deretter følger de som har utviklet en kristen karakter, mitt i en falsk og vantro verden. Det er de som holdt Guds lov når den kristne verden erklærte den ugyldig. I tillegg kommer de millioner, fra alle tidsaldrer, som led martyrdøden for sin tro. Utover dette er det: «… en stor skare som ingen kunne telle, av alle folkeslag, stammer, folk og tungemål, som stod foran tronen og foran Lammet, kledd i hvite kjortler, med palmegrener i hendene sine» (Åp 7,9). JK 344.3
De frelste stemmer i en lovsang som gir gjenlyd under himmelens hvelvinger: «… “Frelsen tilhører vår Gud, Ham som sitter på tronen, og Lammet!” (Vers 10). Og englene og serafene tar del i hyllesten. JK 344.4
I nærvær av alle jordens og himmelens beboere gjennomføres den endelige kroningen av Guds Sønn. Og kongenes Konge som er utrustet med den høyeste rang og makt, forkynner nå dommen over dem som har gjort opprør mot Hans styre. Dommen er nå rettskraftig og de som har overtrådt Hans lov og underkuet Hans folk, må nå bære straffen. JK 344.5
Så snart bøkene blir åpnet og Jesus ser på de ugudelige, husker disse hver eneste synd som de noensinne har begått. JK 344.6